"Datum: 13-ti dan maja, 1630."
"Vreme: blago. Svakog sata vrućina raste."
"10h pre podne: Uvaženi naslednik Benosuke..."
"... stiže noseći rečnu pastrmku, za uvaženog Lord Doia..."
"... u palatu njegovog Gospodstva."
"Ne beše nikakvih posebnih incidenata. Ipak..."
"... negde oko podneva..."
"... bivši ratnik u službi Lorda Geišua, a sada Ronin..."
"... pojavljuje se na kapiji."
________________________ SEPUKU - HARAKIRI [1962]
ZVANIČNA REZIDENCIJA LORDA IJIA
Znači, bivši ratnik Lorda Geišua, si ti?
Tačno! A ime mi je Hanširo Cugumo
"Cu" kao u "Ohcu"...
... "Gumo" za oblake na nebu.
Reci, šta je tvoj posao ovde?
Pad moga gospodara se desio 1619.
Od tada sam u Edu i nekako sam do sada uspevao da preživim...
Bezbroj puta sam pokušao da dobijem posao kod nekog od novih gospodara, nudeću svoju veštinu.
Ali, u vremenu mira to beše uzalud...
... i sve moje nade se srušiše.
Godine prođoše nenagrađeno, i bez sredstva za opstanak te mu život postade nepodnošljiv.
Zato, umesto života u bedi i sramoti...
... on bi radije bih umro uzvišeno, izvršivši Sepuku.
Moli kutak ovog hrama za tah časni ritual.
Takva je njegova molba.
Još jedan?
Ima li tome kraja?
A vaša želja, gospodine?
Dobro, dobro, primiću ga.
Bivši ratnik Lorda Geišua, obraća vam se ponizno.
Cugumo Hanširo, ja sam.
Sa poštovanjem molim za vašu uslugu.
- Starešina Klana lji, Kageju Saito, ja sam. - Dužnik sam vam za ovaj razgovor.
- Moja je molba da ovde... - Potpuno sam informisan.
Umesto života u bedi...
... radije bi hteo umreti uzvišeno, izvršivši Sepuku.
- Nije li tako? A? - Tačno.
Zaista, dostojna zamisao, i iskreno sam duboko imprtesioniran.
Pomenuo si da si služio bivšeg Lorda Geišu. Da li si poznavao Motome Čiđiivu?
Čiđiivu?
Jesi li?
Teško...
I on ga je služio.
U svoje vreme, Geišu Klan je brojao 12.000 ratnika.
Žao mi je što to moram reći...
... nekada beše to divljenja vredan Klan, ali... nebitno.
Ranije, tokom ove godine... verovatno krajem januara...
... bivši ratnik Motome Čiđiiva, došao je u ovu palatu...
... u misiju, indentičnoj tvojoj.
Takođe je molio za dozvolu, da ovde izvrši Sepuku.
Interesuje li te kako je to završio?
Slušam.
Bivši ratnik Lorda Geišu? To nekada beše veoma moćan klan.
Tačno! Bivši sam ratnik tog Klana...
... poznat kao Motome Čiđiiva.
A... koji je tvoj posao ovde?
Poraz mog Klana, naterao me je da potražim skroman kutak u Edu.
Tu sam uspevao da preživim, čekajući na službu nekom novom gospodaru.
Ali u svetu bez rata, za ratnika nema nade. Nije bilo ni za mene.
Očekivao sam ovo.
- A... šta bi uradio? - Da vidim...
Svakako, to je žalosno stanje.
- Ipak, ipak, Sengoku Klan je zgrešio. Uspostavili su presedan. - Nije...
... ne slažem se. - Zašto?
Bivši ratnik koji dođe u Sengoku palatu beše iskren. Nameravao je da umre čano. Tako...
... dirnut njegovom iskrenošću, Klan ga je uzeo da služi.
Vreme je pokazalo da nije bilo greške. Napravljen je pravi izbor.
Ostali, Ronini koji rade što i on, oni su sramota.
Traže milostinju i nemaju želju za časnom smrću. Obični su iznuđivači i ništa više.
A kod tebe je ta želja jaka, i radije časno umro na našem pragu?
Ponudi mu nadoknadu, i neka ide svojim putem, kao i ostali Ronini.
Ne... Nikada neće biti dovoljno !
Ponudi kovanice nekome, pa će i ostali sjatiti nam se na vrata.
Sjatili bi se odasvud, i preplavili nas, kao mravi na brdo šećera.
Posle građanskog rata, cela zemlja je puna bivših ratnika bez gospodara...
... koji tragaju za hranom, kao životinje !
Klan lji je otvorenog uma.
Njihva reputacija istrajnosti i morala, već je jednom je popustila, prema bivšim ratnicima.
Ali, treba li sada ponovo?
Zar nisu sve naše vrdnosti dovedene u pitanje? Zar ne vidite da je...
... čak i čast Budoa gotovo postala stvar prošlosti...
... počišćena godinama života u miru.
Takve će glasine kružiti.
Njegovo gospodstvo je odsutno, a takve će glasine kružiti, dok njega nema.
To se ne sme desti!
Potkupiti ga i poslati na put, nije ideja u mojoj glavi. Bez ikakve namere je da umre...
Kako se samo usuđuje da se pretvara?
- Sepuku mu nije ni kraj pameti. - Starešino!
Dozvolite...
Oprostite.
Ratnik Njegovog gospodstva, Kavabe Umenosuke, ja sam.
Ronin klana Geišu, Motome Čiđiiva, ja sam.
Sada, ljubazno molim, pođi za mnom.
Trebaš poći u kupaonicu.
U odsustvu njegovog gospodstva...
... starešina je prijavio tvoju želju, uvaženom nasledniku, Benosukeu.
Mladi gospodar je dirnut tvojom časnom željom, i želi da razgovara sa tobom.
Zar? Razgovor sa uvaženim Benosukeom...
... dozvoljen mi je? - Tačno.
Ali, dakako... ta odeća neće pristajati.
Prvo se moraš okupati i urediti, a valjana odeća se već sprema za tebe.
U vašim sam rukama.
Veoma sam ganut.
Neverovatno! Sanjam li?
Ne samo da je nezamislivo... već je...
Oprostite.
Izvinite na neočekivanom kašnjenu.
Sada se morate presvući.
U odeću smrti.
- Iznenađeni ste? - Nisam li se trebao sastati sa uvaženim naslednikom Benosukeom?
- On je izrazio takvu želju. - Nisam upoznat sa tim.
- Mora da je neki nesporazum. - Ne, nije !
Uvaženi Kavabe Umenosuke obavestio me je.
Oh? Uvaženi Kavabe?
Sada shvatam... da... može biti moguće.
Dakle... znate za to?
Da, svakako je jasno.
Uvaženi starešina je prijavio vašu želju našem mladom uvaženom nasledniku klana...
... koji je bio jako ganut vašom hrabrošću, i hteo je da postanete jedan od nas.
Ali, dakako, Samurai odlučan da izvrši Sepuku...
... mora biti nepokolebljive volje.
A kako ništa ne može promeniti njegovu odluku, dopustio mu je da ispuni želju.
"Rado bih odvojio vreme za ponovni razgovor sa njim..."
"... ali Lord Doi je zahtevao moje prisustvo."
"Prenesite mu moje iskreno uvažavanje i neka moji ljudi prisustvuju časnom ritualu."
"Neka im da ponosan primer."
To behu njegove reči, meni prenešene.
Dakle... jesi li uživao?
To je veoma interesantna priča.
Priča je svakako dolična tradicie i shvatanju morala klana Iji. Duboko me je dirnula.
I kakve su vam namere, sada kada ste je čuli?
Oh...
... mislite na ovo? - Tačno!
Ne treba da brinete.
Došao sam ovamo sa ovom idejom na umu.
Veoma pohvalno. Pozdravljam takvu nepokolebljivu odluku.
Uvaženi Cugumo...
... možda bi trebao da nastavim celu priču o tom Čiđiiva Motomeu?
Pažljivo slušam.
Hajde... vreme leti ! Moraš pomeniti odeću.
Sve pripreme su završene, za tvoj časni Sepuku ritual.
Molim za milost!
- Molim milost! Dajte mi malo vremena! - Malo vremena?
Da! Neću bežati! Obećavam da ću se vratiti. Samo trebam par dana!
Kasno je da se ta milost traži.
- Nepravedno je! - Nije li, tvoja molba bila, da za ritual Sepuku, se urade ove pripreme?
Molim oproštaj! Samo na par dana... Vratiću se!
Reč Bušia je svetinja. Ne može biti!
Najbolji mačevalac našeg gospodara, Jazaki Hajato...
... mlad je i željan krvi. Jedan pokret i rasporen si!
Iseći će te i baciti psima!
Umesto da budeš sasečen kao nekakva riba, izvrši Sepuku...
... i umri časno. Hajde...
... moraš se presvući.
Pogledajte me, uvaženi preci.
Oprostite nedoličnom Roninu bez časti, koji ukalja naš sveti vrt.
Njegovim nečasnim ponašanjem, u pitanje je dovedena čast naseg klana...
... kao i budućnost našeg Svetog Kodeksa.
Molim vas... Molim da svedočite mojoj odluci!
Zar oba sečiva?
Beskorisna su! Takva sečiva, ne bi presekla ni rotkvu!
Sečivo Samuraia je duša njegova! On ima bambusovo "sečivo"...
... i njime bi da izvrši Sepuku? Besramni prokletnik!
Sada je sve spremno.
Čiđiiva Motome, slušaj me...
Umesto da umreš nečasno, doneo si odluku da izvršiš Sepuku.
To je najpohvalnija odluka, i kraj dostojan svakog pravog ratnika.
Sram me je priznati...
... da čak i ovako uvaženi klan, časne tradicije, kao što je naš...
... ima malo ljudi takvog integriteta, kao što je tvoj.
Da bi prisustvovali tom jedinstvenom činu...
... svi ratnici iz ovog klana, okupiće se da psmatraju tvoj hrabri čin.
Zato... idi putem mirna srca.
- Milost, gospodaru! - O... Šta je sad?
Preklinjem... Milost, samo dan, dva!
Neću bežati, neću! Vratiću se! Molim vas... Preklinjem!
Kako čudan zahtev, zaista! Čuo sam...
... da je Edo pun bivših ratnika koji sramote našu klasu,
... preteći da će izvršiti Sepuku na našoj kapiji, ukoliko im se ne udeli novac.
Da i ti pripadaš toj nečasnoj bagri...
... nemoj mi reći.
Ne. Nikad ne bih.
Da, da, da... Svakako ne bi.
Tako uzvišenog ličnog karaktera, ne bi bio sposoban za tako...
... nečasan čin.
Sada... slobodno nastavi.
Ja će ti biti pomagač i završnici.
Učenik sam škole Šindo-Munen-rju.
Iako su reči nepotrebne, objasnio bih.
Sepuku obred, tokom godina se, kao i sve ostalo, menjao.
U novije vreme, posle svih dešavanja, ovaj sveti ritual...
... je postao samo puka formalnost.
Izvršilac, već čim potegne oštricu...
... biva obezglavljen od strane pomoćnika. Nema rasparanja stomaka.
U nekim slučajevima, čak se i lepeza postavi ispred, da simbolise krv.
Ipak, danas svakako nikakve blede imitacije ovog svetog rituala neće biti tolerisane.
Svi će postupiti po tradicionalnoj formi.
Ovako ćeš...
Svoj stomak rasporićeš unakrst!
Tek tada ću prihvatiti, svoju dužnost, i odrubiću ti glavu.
Nastupiću samo kada je otvaranje utrobe zadovoljilo normu rituala.
Je li jasno? Nastavi.
To je tvoja je oštrica... i od nje ćeš umreti.
Oštrica Samuraia je i njegova duša.
Koja bi druga uopšte mogla da bude prikladnija?
Dakle?! Šta te sprečava?!
Molim te da nastaviš!
Saseci...
- Seci! - Ne još! Ne! Dok ne rasporiš stomak!
Zašto si stao? Gurni svoje sečivo! Gurni na desno!
Da, kao krajnje rešenje...
... odgrizao je sebi jezik. Pohvalan, ali ipak, nečasan čin.
A opet, došao je da izvrši Sepuku, noseći samo bambusova "sečiva".
I onda... kakve su sada tvoje namere?
Predpostavljam da...
... misliš na ovo?
Sudbina tog nesrećnika, beše baš onakva, kakvu sam i očekivao.
Uvaženi Cugumo, poslušaj moj savet...
... razmisli. - Ne! Budi miran što se toga tiče.
Za razliku od tog jadnog nesretnika Čiđiive...
... moje oštrice nisu od bambusa.
I izvršiću Sepuku ritual, bez da pregrizem svoj jezik.
Dovoljno! Uvaženi Cugumo...
... na tvoje insistiranje, ispuniću ti želju. Pratioče! - Da !!
- Cugumo Hanširo, Ronin iz klana Geišu, zahteva da izvrši Sepuku. - Da !!
Kako mu je odeća nepreikladna, treba ga opremiti...
- Dosta! - Šta hoćeš?
Moja odeća je sasvim prikladna za oskudnog bivšeg ratnika...
... koji je čvrsto odlučio, da se uputi na onaj svet.
Za uviđavan tretman, ukazan mi danas...
... duboko sam zahvalan.
Cugumo Hanširo ne može naći dovoljno reči da se zahvali. Sada...
... nastaviću.
Uvaženi starešino... ko će mi biti pomagač?
Šinmen Ićiro je odabran.
- Želiš li nekoga drugog? - Želim.
- Trašio bih uslugu, uvaženog Omodake Hikokuroa. - Šta, Hikokuroa?
Njegova veština kao mačevaoca škole Šindo-Munen-Rju, je veoma čuvena.
Istina je ! Hikokuro je veoma priznat.
Hikokuro...
- Hikokuro! - Omodaka je odsutan od danas, starešino.
- Zatražio je 4, 5 dana odmora, jer se oseća veoma umorno. - Zaista?
Znači ne može mu se izaći u susret.
Uvaženi Cugumo, kao što ste čuli, Omodaka-san trenutno nije prisutan.
- Koji je vaš drugi izbor? - Oh... kako razočaravajuće!
Nadao sam se da će uvaženi Omodaka biti moj pomagač.
Da li bih ipak mogao zamoliti za njegovo pisustvo?
Da, možda. Njegov umor nije bio mnogo primetan juče.
Nije toliko ozbiljno, da se ne bi mogao pojaviti.
- Pratioče! - Da !!
Potraži Omodaku i reci mu, da zahtevam njegovo prisustvo ovde, odmah.
- Hajde, požuri! - Da !!
Veliki dužnik sam vam, na ljubaznoj uviđavnosti.
I sada... sačekaćeš ga ovde, ili ćeš ući unutra, dok ne dođe?
Ne. Povratak u palatu, mogao bi izazvati oklevanje.
Moja rešenost, da izvršim ovaj čin...
... može postati nepoželjna. I zato, sačekaću ovde.
Tvoja odlučnost je zaista inspirativna.
Uvaženi Starešino...
... nema nikakve svrhe i ništa mučnijeg od čekanja.
Dozvoli da ispričam svoju životnu priču, da potrošim vreme.
A... Tvoju životnu priču, da nam ispričaš?
Da. Priča onemoćalog Ronina, može biti dosadna...
... ali moja sudbina ovde, danas, može biti sudbina drugih, sutra.
Ko obrati pažnju na moju priču, može čak i naći izvesnu mudrost skrivenu u njoj.
Tvoja sudbina danas, nečija je sutra?
Da... zvuči interesantno!
Čujte dobro nejgove poslednje reči. Reči čoveka na putu u Večnost.
Ovo nije samo obična priča.
Mnogo više od toga, se može tu čuti.
Starešino...
... ta priča, koju si spomenuo malopre...
... je potpuno u skladu sa istinom i činjenicama!
Nastavi.
Ronin klana Geišu, Čiđiiva Motome...
... beše mlasi Samuraj veoma malo poznat.
Čiđiiva Motome...
... zaista beše Samurai veoma malo poznat.
Motome beše zgodan, i još u 15 godini...
... prihvatio sam ga uz moju kćer Miho, koja je imala 11 godina.
Pre 11 godina...
Ipak, kad god zatvorim oči, sve slike mi se iznova vraćaju, kao da je juče bilo.
- Hoćeš li još jednom? - Što bih?
Dužnost nam je da izgradimo mir. Strele su tu od najmanje pomoći.
Oh, "mir"... predivna je reč!
- Uzgred, 22-og je sedma godišnjica od smrti moje žene. - Oh...
... sećam se datuma, ali, zar sedma?
Da. I planiram malu ceremoniju u mojoj kući, ali, bez poklona.
Shvatam. Ali, jedva da poverujem! Zar već sedam godina?
A onda ipak...
... zar da ratni veteran kao ti, sam podiže ono lepo dete.
Slušaj, sve je naopako kod tebe!
Kada je uvažena Juki umrla, na pamet mi je padalo svašta.
Pitao sam se, kako ću se snaći sa detetom sam. A, vidi sada.
- Šta da vidim? - Savršena kombinaciju zmaja i jastreba!
Zmaj-udovac, trudi se da podigne svoje dete, da bi na kraju shvatio da je ono...
... izraslo u predivnu princezu jastreba! Divnog mladog jastreba! - Budalaština!
Izraslo, izraslo, ali samo telo. Daleko od jastrebova koji lete nam nad glavama.
Znaš... uvek sam osećao, da neću biti baš od koristi, na bojnom polju.
Ali, nekako sam ipak uspeo, malo.
Da je život tako nastavio da teče, sve bi bilo dobro.
Ali, naš život nije.
Naši životi izgledaju kao konji...
... koji su od peska sazdani.
Jak vetar znači im kraj.
A onda je došlo do pada velikog klana Geišu, za sve nas iznenadno i ne očekivano.
Ipak, trebam da uđem i u detalje, da bi svi stekli pravu sliku o tome.
Popravke Hirošima zamka bile su započete, radi odbrane od napada Tokugava Šogunatu.
Juna 1619. imanje našeg gospodara je palo je u ruke Tokugava Šogunata...
... i 12.000 nedužnih, ali odanih ratnika tog klana...
... iznenada behu lišeni svih uslova za život.
Đinai...
"Uvaženi Cugumo Hanširo. Ovo je poslednja želja mom prijatelju:"
"Ostavka uvaženog Komesara za popravku zamka, očekuje se svakog momenta."
"Ipak, tvrdim da za poslednje putovanje, samo moje prisustvo je dovoljno."
"Molim te da se obuzdaš."
"Ali, sine moj..."
"... Motome je još dete od 15 godina."
"Molim za tvoje staranje o njemu."
Nestrpljivi tvrdoglavac! Zar nije mogao da me sačeka?
Hanširo... zabranjujem ti!
Ne smeš mi se pridružiti, na večnom putu...
... inače će sve biti beznačajno.
- Đinai je bio dovoljan! - Ali, gospodaru... - Ne budi ishitren, Hanširo !!
Đinai je umro prvi, samo da preduhitri tvoj isti pokušaj.
Želeo je da opstane tvoje ime.
A sad, Hanširo, bez obzira, na tvoja osećanja i želje...
... tvoja je dužnost da nastaviš obavezu, preuzetu od njega.
Ko bi se drugi staro o njegovom sinu, Motomeu? Reci mi!
Masakatsu sada ide u susret Đinaiu.
Hanširo... nemaš li neku poruku za prijatelja, Đinaia?
- Nemaš li neku poruku za Đinaia? - Reci Đinaiu...
Reci Đinaiu da ću ispuniti!
Da će budućnost i sudbinu njegovog sina, Čiđiive Motomea...
... štiti Hanširo, svim srcem, pa i svojim životom!
Uvaženi Cugumo... stigli su.
- Jesi li ga našao? - Da.
Gospodine, deluje veoma loše.
- Kakva ga je to bolest snašla? - Kažu njegovi iz porodice da ima temperaturu i jake bolove.
- Video si ga? - Molio sam da priđem njegovoj posletlji...
... ali je u tolikim bolovima, da nisu hteli da mi dozvole.
Otišao sam, pošto sam preneo vašu poruku.
Onda, nemamo izbora.
Ovo tmurno vreme, verovatno je uticalo na njega.
Uvaženi Cugumo...
... čuo si ovaj izveštaj. Moram te zamoliti, da imenuješ nekog drugog za pomoćnika.
Ah-ah... Loša sreća, čim je sprečen da prisustvuje.
Onda...
- Onda, Jazaki Hajatoa molim, za tu časnu uslugu. - Šta?
Hajatoa?
- Inaba... zar nije i Yazaki takođe odsutan? - Jeste.
I on je zatražio odsustvo za odmor, da se oporavi od bolesti.
Uvaženi Cugumo, žao mi je reći, ali i Jazaki Hajato dostupan nije.
Oh? I uvaženi Jazaki Hajto dostupan nije?
To je baš nezgodno !
Onda, izbora nemam.
Kavabe Umenosukea, zatražio bih za pomagača.
Starešino, zar je i uvaženi Kavabe Umenosuke bolestan? Da li je to moguće?
O-ho... izgleda, ni on nije dostupan.
Ipak, da se u isto vreme, baš danas, sva trojca razbile i ne budu tu...
... baš je čudna podudarnost.
Zaista je čudno.
Ovo nikako ne valja.
Hikokuro je bio insistirao, i naterao Čiđiivu Motomea, da izvrši Sepuku na taj način.
Jazaki Hajato, bio je taj, koji je otkrio da je sečivo od bambusa...
... ili ne? Bio je to Umenosuke.
- Upozorio sam ih da ga ne primoravaju na taj način... - Sada to nema svrhe.
Tačno.
Ali, koliko ćeš ga još trpeti? Taj neće umreti pokornom smrću.
I biće da nešto planira.
Kakve god da su mu namere...
... nateraću ga da izvrši Sepuku.
Ako odbije da to uradi...
... moji će ga ljudi nemilosrdno iskasapiti.
Šta god da se desi među ovim zidovima...
... ostaće među nama, i biće neotkrivena tajna.
Ljudi će napasti, kada ja budem dao znak.
Ali, Hikokuro i ostali me muče.
Poslao bih nekoga do njih, ali sa izgovorom.
Želim da lično ti odeš, saznaš i proveriš, da li je bolest u pitanju.
Uvaženi Cugumo...
... iako su letnji dani dugi, vreme brzo protiče.
Zato tražim da sam izvršiš svoj ritual.
Uvaženi starešino, rituala ne može biti bez pomagača.
Upravo sam o tome diskutovao i sa glavesinom imanja.
Pošto ljudi koje tražiš nisu dostupni...
... ja ću za tebe izabrati pomagača.
- Šinmen Ićiro! - Da !!
Roninu klana Geošo, uvaženom Cugomou, bićeš pomagač.
- Izvrši dužnost pažljivo. - Da !!
Trenutak !!
Uz vaše dopuštenje, imenovao sam trojcu da mi budu pomagači.
I dalje bih insistirao na jednom od njih.
Zar ti uši nemaš?
Sva trojica su danas nedostupni zbog bolesti!
To nije dovoljno jasno... ili ne čuješ dobro?
O-ho... U tom slučaju, ja ništa ne mogu uraditi.
Plašim se da onda Sepuku ritual mora biti odložen.
Zadrži taj jezik za zubima! Tvoja podmuklost je otišla predaleko.
Prvo dolaziš i tražiš mesto da ritual Sepuku izvršiš...
... a sada se dvoumiš oko izbora pomagača.
- Nikada nisi ni nameravao časno da umreš. Novac je bio samo tvoj motiv... - Netačno!
- Da sam obični iznuđivač, zar bih i dalje sedeo na ovom tatamiu? - Pa zašto ne izvršiš?
Došao sam spreman da umrem.
Međutim, sam Sepuku ne može obezbediti put u večnost.
Pomagač je potreban da odseče glavu da bi se to postigne. I on mora biti od veštine mača.
Bilo kako, nisam kriminalac i časno Sepuku hoću. Slobodan sam da izaberem pomagača.
Ti si sramota...
... najobičniji prevarant.
Čast ratnika i Sepuku nije bio tvoj motiv.
Odmah počni da izvršavaš, pseto uvredljivo!
Sasecite ga !!
Stani !! Stanite !!
Stani !! Smirite se !!
Molim sve uvažene da se smire. Molim reč, molim za reč sve prisutne.
- Šta da kažeš? Kasno je za reči... - Nije još!
Još nisam završio...
... svoju životnu priču.
- Za takvu dugačku priču, ja više nemam sluha. - Starešino!
Ako budete forsirali moju ruku, boriću se kao demonom posednut.
A tako će mnogi vaši ljudi, biti povređeni...
... i mnogi će čak i umreti!
Ne bi li bilo mudrije...
... da svi čujete moju priču?
Onda ću rasporiti sebe uzvišeno, kako dolikuje.
Ako tada pomislite da bi Sepuku bio suviše dobar za mene, putiti vaše ljude na mene.
Ali za sada... hteo bih da saslušate moju životnu priču do kraja.
Hoćeš li biti veran, svojim rečima?
Kunem se da hoću!
Svojom samuraiskom čašću?
Dobro ! Ali, neka bude kratko.
Nemam sluh za duge i apsurdne priče.
Ljudi, povucite se!
Dakle, gde sam ono stao?
Oh, da... imanje mog gospodara je predato....
... Čiđiiva Đinaia smrt...
... i trenutak kada mi ostavlja svog jedinca sina na brigu.
Posle pada mog gospodara,
... napustio sam klan i otišao u Edo.
Kraj gradjanskog rata je stvorio horde bivših ratnika.
U boljim vremenima, klan bi rado uposlio nekog uvaženog bivšeg ratnika.
Ipak, u vremenu mira, ni izuzetan ratnik nije mnogo tražen.
Postaje ono što Sudbina nalaže. Da...
... sramno je setiti se svog tako bednog života, u poslednjih 8-9 godina.
Ipak, i pored sve muke koja nas je snašla...
... moja ćerka Miho, nastavila je da stasava, i uskoro dođe i njeno 18-to proleće.
- Uvaženi... - A? - Ako se ne vratim do podneva, obrok vam je spreman.
I najbolji delikatesi gube ukus, kad neko sam jede. Zato ću čekati.
Dobro. Kad dobijem nadnicu, kupiću dimljenu ribu. Ješćemo zajedno.
- Mogu li da uđem? - Da, izvolite.
- Izgledate zauzeto? Izlazite? - Da. Do trgovca. Tamo radim.
- Uvaženog Mikavaje? - Da. - Neka je sa srećom.
Prevazišao si učenje. Sada si postao baš parvi ekspert.
- Oprostite mi... - A?
... što stalno tražim avans. Zarada je mala, i jedva preživljavamo.
Tvoja iskrenost me razoružava.
Nameravao sam ti reći par grubih reči...
... ali si mi iskrenošću ruke vezao.
Klanjam se tome.
Uzgred... onaj predlog od pre neki dan, koji sam ti dao...
Pa, da li si dobro razmislio?
- Odlučio sam. - E, to je pohvalno.
Da, pao mi je sada teret sa misli.
Ne. Za tvoj predlog u vezi Miho...
... definitivno sam se odlučio za protiv.
Ukratko, njeno usvajanje bilo bi samo mrtvo slovo na papiru.
Sakakibara klan bi od nje samo napravio konkubinu, ništa više.
Uvaženi Cugumo... znate i sami da je to moćan klan.
Biti deo njih, velika je sreća, i osigurava dobru budućnost za vas.
Da, svestan sam toga. Ipak, uvaženi Seibei...
... nikada neću žrtvovati ćerku, radi svog boljitka. To mi ponos ne dozvoljava.
- Imati ponos je u redu, ali, zar roditelj ne bi trebao poslušati i njene želje? - Šta?
Mlada, lepa devojka, kao što je ona, a čak nema ni svečani kimono.
Danonoćno, teško radi, i samo robuje svom ocu.
Uvaženi Cugumo... ne dozvoli da te prilike zavedu.
Beskorisno je boriti se protiv plime.
Za dobo uvažene Miho, a i tvoje, to je očigledno najbolje.
Da. Za dobro Miho, a i tvoje, treba to uraditi, jer je blagoslovena...
... takvom lepotom, da joj se prilika sama stvara.
- Konfučije kaže... - Konfučije kaže...
... ne znanje nečijih dela, ne čini superiornost.
Ne znanje nečijih dela, ne čini superiornost!
Ne znanje prepoznavanja, znači neuspeh.
Ne znanje prepoznavanja, znači neuspeh!
- Čas je završen. - Hvala, učitelju! Hvala, učitelju!
Stigli ste, gospodine?
Dobrodošli.
Izvoli.
- To je čaj? - Da...
Bio sam toliko slobodan, da nam napravim čaj.
Dakako, Motome... došao sam da ozbiljo popričamo.
Uvaženi, čemu ta formalnost?
Zaista, dani i meseci pređoše u proslošt za čas. Miho već ima 18 godina.
I sve više liči na majku.
- Uopšte ne izgleda kao da je moje dete. - Jeste. - Ne, ne, da je povukla na mene...
... takva njena lepota, uopšte ne bi bila moguća.
Uvaženi... o čemu govorite?
Vidiš... Motome...
... želim, da ti uzmeš Miho za ženu.
Shvatam da je ovo iznenada...
... ali, šta ti kažeš na to? A, Motome?
Siguran sam da ste svesni bede u kojoj živim.
Kao tutor dece iz ovog susedstva, živim teško, bolje reći, jadno.
- I tako, kako bih mogao uzeti ženu? - Znači...
... Miho ti se ne dopada?
Dopada ti se, ili ti se ne dopada?
Ne tražim da se oženiš sa Miho, zbog mene, već samo ako je to i želja vaša.
I tmuran ratnik, kakav sam, mogu se saosećati sa Miho i tobom.
Ubediti Motomea, ne beše jednostavno. Momak beše tvrdoglav...
... što tada nisam video, i nisam mogao da shvatim.
Ipak, mnogo je voleo Miho, a i ona, svakako, na njega nije imala zamerke.
Ždral koji živi 1.000 godina...
... simbolizuje srećne trenutke.
Kornjača pregura i 10.000 godina...
... prateći krunišuća, trostruka zadovoljstva.
Neka se blistavi pesak dugo ogleda...
... i neka Sunce nebrojenih jutara vam dođe.
Dve godine prođoše i donesoše im prvog sina.
I dadoše mu ime Kingo.
Ja sam, naravno, poslužio da budem kum detetu.
Dobrodošli, gdine.
Ne... ne spava.
Uvaženi gdine... veoma ste ljubazni.
Ne ponašaj se tako! Ispod te tvoje maske, tebi je ipak stalo do mene.
I, šta? Sada, kad sam ostao sam, moje "bogatstvo" postaje teret...
... koje ne mogu ga poneti sa sobom.
O, tako, tako... probudio se!
Hej, vragolanče, malo vragolanče, kao da nisi rođen da budeš sin ratnika. A, vragolančiću?
- Oh! I Matsudaira Klan je pao? - Da. Kao i mnogi drugi provincijski gospodari rata.
Osim toga, taj klan je bio karika u pokazivanju moći Tokugave.
Ishod je siguran. Još dobrih Samuraia postaće Ronini, i još ce ih se vise sjatiti u Edo.
To znači, preplaviće nas Ronini.
Jesi li čuo si kako je jedan pretio Sepukuom u Sengoku pansionu? Bivši ratnik, neki Šume?
- Da. Ali, hoće li se time probuditi Sengoku i rešiti problem? - Nije bitno. Častan je čin.
Oprostite, molim vas, ali moram reći, da se mnogi Ronini sada...
... uguravaju svuda. Odlaze u palate Lordova, preteći izvršenjem Sepukua na njihovim vratima.
Da bi sprečili takvo uznemiravanje, Lordovi i klanovi od skora, nude im novac.
- Najsramniji preokret događaja i vrednosti Samuraia. - Da znaš da jeste...
Da, sramotno je zaista, ali se dešava.
Bez zvanične pomoći, za rešavanje tog problema...
... nastaviće se tako, sa iznuđivanjem i ucenama.
Da, slažem se sa time.
Ipak, nema ni naznaka o zvaničnoj pomoći, u ovako teškim vremenima.
A život u bedi se i dalje nastavlja...
- Oh, maleni, šta je sad? - Vreme je, zato plače.
- Hoće svoje mleko. - Pa, šta? Čim zaplače, ti ga hraniš. Stvaraš mu gadnu naviku.
Vidi, Kingo, vidi! Evo, vidi...
Uz Kinga, život nam beše pun smeha i radosti.
Ipak, Karma nije dala, da to stanje sreće traje večno.
Dođe snežna zima.
Napada veliki sneg, koji beše čvrt kao planina.
I tako, jednoga jutra u sred te hladnoće, Miho poče da povraća krv.
Miho je uvek je bila osetljivo dete, a njen rad beše pretežak za nju.
Teško je radila, i njeno krhko telo je često bilo prezamoreno.
A ja nisam imao mogućnosti, ničim da joj pomognem.
Motme se jako trudio.
Jadni dečak.
Trebaju ljudi za rad u gradu! 50 ljudi = 40 jena!
Hej, g. Samurai...
... šta ti ovde tražiš! Znaš li uopšte nešto da radiš? Građanima treba posao...
... a mačevalac može samo nevolju doneti. Odlazi!
Još 20 ljudi za 45 jena!
Hajde ovamo! Još 20 ljudi za 45 jena!
Motomeovo stanje beše jadno. Svaki njegov pokušaj padao je u vodu.
Svaki mu trud beše uzaludan...
... a Miho je bila sve lošije.
Čudno je to, kako zlo juri za nesrećom!
Sećam se da jedva preživesmo tu zimu, a onda, kada je proleće sa sobom donelo procvat...
Šta je bilo?
Motome!
Je li Miho?
Miho je?!
- Kingo... - Šta? Kingo?
Groznica...
Gori u groznici!
Miho... nisi valjda samo gledala? Nisi samo gledala dok je ovo dete obolevalo?
Izgledalo mi je samo kao obična prehlada.
Ali... Šta je rekao lekar?
Zvala si lekara da dođe? Zar ne?
Kako? Kako, nisi zvala lekara?
Zašto? Zašto nisi?
Kingo...
Kingo, ne odustaj.
Ovaj Starac i tvoji majka i otac...
... odavno su prodali sve vredno što su imali.
Ništa više...
Ništa više nemamo da prodamo, za tvoje spasenje!
I ako... I ako smo bespomoćni, Kingo...
... kao pravi Samurai, ti ne sme odustati od borbe!
Kingo, ne smeš izgubiti tu borbu, ne smeš!
Ne smeš... ne smeš!
Taste...
.. dok budem odsutan, naljubaznije molim, da ga dobro pazite. - Šta?
Postoji još jedna šansa da pokušam, da spasim Kinga.
Motome... Šta si to smislio?
Znam bivšeg ratnika, koji nije propao i koji pozajmljuje novac uz kamatu...
... ali, kamate su dosta velike! Ipak...
... sada nije vreme da se brine o takvim detaljima... - U pravu si! U pravu si!
- Ako znaš takvu osobu... požuri, odmah! - Da, ići ću odmah.
Vraćam se najkasnije do večeri.
Miho je vezana za krevet.
- Pripazite Kinga. - Ne brini, biću ovde.
Ali, Motome, on je ozbiljno bolestan...
... i najveća žurba je potrebna. Sredi sve što treba i požuri nazad.
Da... vraćam se do večeri.
Idem.
Motome, zavisimo od tebe!
Neka, neka... pusti, ja ću, ja ću.
Kingo... još samo malo da izdržiš...
Šta ga je zadržalo?
Ovako neće moći!
Šta je zadržalo? Šta je zadržalo do sada?
Hej, tvoje ustajanje, neće pomoći Kingovoj groznici!
Motome, gde si? Motome, gde si do sada?
Trebalo je da se vrati do večeri. Obećao je da će se vratiti!
Motome, gde si? Šta te je zadržalo do sada?
Nastavio sam da čekam.
Svaki sat, činio se kao jesenji dan.
Ali, uzalundo čekasmo Motomea. Motome se nikada nije vratio.
"Vratiću se nazad do večeri." Pazite na Kinga."
To su mu bile poslednje reči.
To beše poslednje i moj rastanak sa Čiđiva Motomeom.
Inače...
... kasnije te večeri, u Satu Psa, Motome se vratio kući.
Ali, ne i sam.
Bio je dopraćen, otmenom pratnjom ratnika...
... iz Iji Klana.
Takav beše zahtev, uvaženog Čiđiva Motomea, na kraju.
Kakogod, naše kapije ne behu podesne za taj čin...
... pa smo dozvolili da se smestili u našem vrtu...
... gde je mogao da ispuni svoju želju.
Čuli smo za klanove, koji se često posećuje od strane bivših ratnika...
... koji preteći izvršenjem Sepukua na njihovim vratima, iznuđuju novac.
Smatramo da su time, gospodari i ti klanovi osramoćeni.
Dakako... čin uvaženog i poštovanog Samuraia Čiđiva Motomea...
... koji je izvrsio Sepuku, kao i uvaženog gospodara i klana lji...
... koji nije propustio da sprovede prigodne mere...
... služe za primer svim ostalim Roninima...
... kao i kukavičkim članovima bivših klanova.
Zaista, svež i osvežavajuć primer...
... koji otvara oči, takvim sramotnim ljudima!
Svakako je to stvar za obostranu pohvalu.
- Sečiva! - A? - To je sporna tačka.
Sada, molio bih te, da li bi pogledao oštrice preminulog Čiđiva Motomea?
Molim te, zapazi... oba su sečiva od bambusa su.
Bambusa?
Miho!
Oba su sečiva od bambusa.
Nadam se da nemaš primedbe, i nas ne povezuješ sa nestankom sečiva.
Time je izvršio Sepuku!
Da li to shvataš?
Je li Motome zamolio za sečivo nekoga od vas, i jeste li mu dali?
Ne. Nije ga dobio.
Umro je uzvišeno, koristeći ove mačeve!
Motome je... umro od bambusove oštrice?
Tačno.
Svedočili smo detaljnom ritualu, sa bambusovim oštricama, tom nakaznom činu!
Pravi Samurai mora umreti od pravog sečiva...
... jer samo to, je prava duša ratnika.
Sada... mi odlazimo.
Miho je plakala...
... plakala...
... i plakala!
Oprosti mi...
... molim te!
Ja sam kriv... nisam razmišljao!
Prodao si svoja sečiva...
Prodao si svoja sečiva za Mihino dobro...
Ne shvatam...
... od mojih se ne bih rastao.
Nikada se ne bih usudio.
U svom neznanju...
... slepio sam se...
... slepio se, za ove beznačajne simbole.
Razoren strašnom groznicom, i u komi...
... Kingo je umro, dva dana kasnije.
A tri dana za njim...
... sledeći svoje dete na onaj svet, i Miho je preminula.
Cugumo Hanširo, tako je ostavljen na ovom svetu...
... sam i pust, bez igde ikoga.
Uvaženi Cugumo...
.. da li se time tvoja priča završava?
Na neki način, završava se.
Želim još nešto reći.
Molim da svi, pažljivo saslusate moje reči.
Bez obzira, zbog kakvih kobnih okolnosti...
... član Samuraiske kaste, preteći Sepukuom, ucenjuje i iznuđuje pomoć...
... ma šta ga na to navelo, to je užasan čin, kome se ne može oprostiti.
Ali, sa druge strane...
... postupak ovog klana prema izvršenju čina Čiđiva Motomea...
... ne može biti manje protumačen, do prilika koja se ne proputa.
Samurai koji sramoti sebe...
... moleći za još dva dana milosti, sigurno ima dobar razlog za to.
Nije bilo zgoreg, pitati za razlog! Zar je to bilo previše za vas?
Zar niko od vas nije osetio bar potrebu...
... za takvu uviđavnost?
Sa ženom teško bolesnom...
... i nevinim, bolesnim detetom, kome je trebala hitna nega...
... Motome je samo molio za priliku da me obavesti i načini svoj poslednji napor...
... pre nego što mi sve prepusti i vrati se u ovaj dom da izvrši svoj čin!
Cugumo Hanširo...
... dosta je tvog izvrdavanja!
Šta?
Čiđiva Motome...
... možda je bio žrtva raznih nesretnih okolnosti. Ipak...
... sam je doneo odluku, i hteo je da umre!
Iako nije baš prošlo kako je možda planirao, sam je posejao to posejao.
Nije bilo na njemu da prezre, krivi ili optužuje bilo koga!
Samo da zaboravi sve, i umre dostojanstveno, izvršivši Sepuku.
Otići nepokolebano u smrt, put je dostojan pravog Samuraia!
Ali da traži i dan milosti... ništa više do znak pravog kukavice!
Zato nije ni čudo što sada svi misli da je bio lud!
Da, imaš pravo...
Istina je da Motome nije bio baš pri sebi.
Ali, za takvo stanje njegovog uma, imam samo hvale.
Čak i naveći Samurai, samo su ljudska bića, i ne mogu da žive od vazduha.
Čak i ljudi poput Motomea, će stati uz svoju porodicu, u ovakvim vremenima...
... i drago mi je zbog toga!
"Bambusov Ronin"...
... tako zovu Motomea posle njegove smrti, ne samo Samurai...
... već i lokalno stanovništvo. Ismevaju sećanje na njega. Ali, neka se smeju.
Nemoguće je zadobiti srca svih ljudi.
Okrutna politika Šogunata...
... šiba kroz Lordove provincija, i ne samo d stvara hiljade novih Ronina...
... već donosi nesreću i svima drugima!
Vi, "uhranjeni", nikada to nećete shvatiti.
A neki među vama, množda su se i gnušanjem gaditi Motomeovih molbi.
Možete li se kao Samurai staviti u njegovu poziciju?
Šta bi ste vi uradili na njegovom mestu?
- Takva čast, jedva dodiruje površinu. - Gluposti!
Usuđuješ se da tvrdiš da je čast Samuraia, samo na površini?
Tako je !
Doći i pretiti Sepukuom...
... pa pokušati izbeći posledice... Takvo razmišljanje može biti štetno i opasno.
Svakom ko traži da izvrši Sepuku, treba dozvoliti da raspori stomak kako dolikuje.
Zapravo, i postaraćemo se da bude tako! To je put našeg Klana, i tu neće biti polovičnosti!
Drugim rečima, verujete da Hanširo nema nameru da izvrši Sepiku?
Verujete da sam došao ovde razjaren, načinom kojim ste postupili prema mom zetu...
... da bih dao glasa mojim brojnim zamerkama? U to verujete?
Treba li to da me uopšte pitaš?
To treba da sebe zapitaš.
Kakogod... Znači, nemate namere da me pustite?
To je bio tvoj izbor.
Ne vidim razlog, da te ljubazno zamolim da odeš.
Starešino... "Sumnjičave oči demona pozivaju me njemu."
Prepoznajete li stihove?
Moje obećanje da ću izvršiti Sepuku, uopšte nije bilo lažno.
Uprkos mojim naporima, vi i dalje mislite...
Čak i da imam želje da i dalje živim...
... čemu bih mogao da se nadam?
Radije bih se što pre, pridružio Motomeu, Miho...
... i malome Kingu,
... u zemnji onoj, gde čekaju na moj dolazak.
Ipak, ne mogu im otići tamo praznih ruku. To bi bilo nedostojno!
Nije li, da bi bilo nedostojno?
Objašnjenje Motomeovih muka vama i vašim ljudima...
... olakšava da shvatite njegovu poziciju, i da se osvrnete na vaš krvavi pristup.
Ipak nisu svi ubeđeni, da steispravno postupili.
Da li je moguće da su preterali?
Možda su i prikladnije mere mogle biti sprovedene.
Jedna, jedina reč, bila bi dovoljna da na miru počiva.
Motomeu bi to bio dragocen poklon.
Takav beše moj plan, ali nažalost, izgleda da tako neće biti.
Tome sam se nadao, ali na kraju sada se bar razumemo.
Tvoja dirljiva priča, beskorisna je.
Beskorisna je od Samurai koji tvrdi čemu čast služi.
Samurai koji tvrdi da čast je samo površnost, nikada neće dotaći naša srca.
Ukratko, to su su samo nelogična buncanja.
Nelogična bucanja, senilnog i matorog Ronina?
Pa, više nema svrhe da se jadikuje nad onim što beše.
Sada, oprostite na mojoj podužoj naraciji.
Nastavio bih sa ritualom.
Stani, samo trenutak!
Pre početka, morao bih vratiti neke predmete, meni poverene.
Svaki perčin, nosi ime svog vlasnika.
Molim vas da pogledate.
Uvaženi Jazaki Hajato i uvaženi Kavabe Umenosuke, obojca...
... veoma poštovani u lji klanu, zbog svoje veštine mačevbanja i hrabrosti.
Ali, uvaženi Starešino, i svi vi ovde prisutni...
... ne budite uznemireni! Uzeo sam od njih samo perčine...
... a ne i njihove bezvredne živote!
Uvaženog Hajato Jazakia...
... sretoh pre 6 dana.
Stani!
Uvaženog Kavabe Umenosuke...
... sretoh pre 5 dana, 8-og dana ovog meseca.
Ipak, do čuvenog mačevaoca Shindo-Munen-Rju škole...
... uvaženog Omodake Hikokura, ne beše lako doći.
Verovatno svestan sudbine uvaženih Jazakia i Kavabe...
... uvek je bio na oprezu. Ali, da budem iskren...
... beše gubitak, što sam tako morao da postupim, sa uvaženim Omodakom.
Ako pogneš svoj mač...
potežem i ja, i obaram te jednim udarcem!
Kakogod... plašim se da će moj udarac biti blokiran gredom.
Udarac izveden po strani...
... biti blokiran stubom.
Oprosti na kašnjenju, ali bilo te teško pronaći.
Molim, spremi se.
Pošto se ne možemo ovde boriti, otićićemo u dolinu planine Gođin-ln.
Ova koliba... nije dostojna sukoba dva prava ratnika.
Možda će se i vlasnik zabrinuti, ako odeš a nisi se pozdravio.
A neko treba da nađe tvoj leš.
Predlažem kratku poruku, da si otišao u dolinu Gođin-lna, na duel sa Omodako Hikokurom.
Mudro sam iskoristio prednost vetra.
Ipak, Katana sečivom, ali i ubodom, a mačevalaštvo neprovereno u borbi...
... je kao plivanje po suvom. Beše mi to prva borba u zadnjih 16 god.
Još od letnje opsade Osake...
... shvatio sam da uzeti čoveku glavu, i nije baš lako.
A uzeti njegov perčin, što mu predstavlja čast, još je i teže!
Ne poštovanje časti, i gubljenje perčina, isto je kao i gubljenje glave.
To je slabost i obesčašćenje Samuraia, koje ni smrt ne može da opere!
Samo tvrde da su bolesni i kriju se, dok im perčin ne poraste, starešino!
Hvalite se tradicijom i svojom hrabrošću...
... a čak i kodeks klana Iji je samo površinski i slaba maska!
Lažove... Ubijte ga!
Gdine, Cugumo Hanširo, pao je!
A naše žrtve?
- A? - Žrtve među našim ljudima?!
Sugita Masakacu, Umemura Sobei...
... Šinmen Ićiro, Jošioka Uemon... umrli u borbi.
Još 8 drugih teško je povređeno.
Geišu Ronin, Cugumu Hanširo, izvršio je Sepuku.
Naši ratnici umrli od bolesti.
Ni jedan iz klana Iji nije umro, od sečiva tog bednog Ronina!
Na lični zahtev Ronin, Cugumo Hanširo...
... uzvišeno je izvršio Sepuku!
Naši ljudi umrli su od bolesti! Sa njegvovim Sepukom to ne sme biti povezano!
Postaraj se da niko drugi ne umre od bolesti.
Povređenima se odmah mora ukazati pomoć, da se ne sazna!
Starešino... odlazim.
Omodaka Hikokuro... ubio se sinoć u svojoj kući.
Kavabe i Jazaki... još se drže priče, i tvrde da su bolesni...
... ali... - Budale!
Zašto im odmah nisi naredio, da izvrše Sepuku?
Idi sada do njih, i naredi im da izvrše Sepuku, odmah!
Povedi vične ljude sa sobom.
Ukoliko se usprotive, odmah ih posecite, na mestu! Razumeš?
Takođe, ti ljudi... i Omodaka, takođe, žrtve su bolesti, ne Sepukua! Jasno?
Budale!
- Znaš kakva je administracija. Zar ne shvataš implikacije? - Razumem, gdine?
- Odlazi, idiote! - Idem sada, gdine.
"Ronin Geišu klana, Cugumo Hanširo..."
"... umro je rano jutros, izvršivši Sepuku."
"Reči i dela mu behu čudna. Mnogi smatraše da uopšte nije bio pri zdravoj pameti."
"Kao i ponašanje Gišu Ronina, Čiđiva Motomea, koji se rasporio u januaru."
"Behu ne dolični časti, ali se za klan Iji, još više pročulo."
"Ova dva slučaja, uskoro behu poznata...
... kao ne umoljive mere klana Ija u celoj administraciji. I tako..."
"... 3 dana kasnije, tokom formalnog skupa u palati Šoguna..."
"... Njegovo Gospodstvo Šogun, iskoristilo je tu priliku..."
"... da pohvali uvaženog Benosukea, za svoja dela časti..."
"... koje čini, u miru i ratu."
Sa tim na umu, klan Iji će nastaviti da napreduje kroz buduće doba."
"Godina 7-ma ere *Kan-Ei (*1630), Maj 16."
---------- K R A J ---------- (Prevod sa Engleskog: POPesku)